Det här har hänt:
Om det gäller mitt jobb, så röjde jag vägen, men jag förtjänar den.
Två Capponi-män är döda. Du kommer att gripas.
En man som han skulle gilla Europa.
- Han har speciell smak. - Så hittar ni honom.
Kom tillbaka med mig. Vi kan återfå våra rykten om vi tar monstret.
Det gäller Will Graham.
Inget håller mig kvar här, det såg du till.
Jag hjälper dig att hitta honom.
På vindstilla kvällar när luften var fuktig efter regnet -
- spelade vi ett spel. Hannibal brände bark och rökelse -
- som jag skulle identifiera med hjälp av doften.
Han var charmerande, på samma sätt som en djurunge är charmig.
En liten unge som växer upp och blir en av de stora katterna.
En som man inte kan leka med senare?
Dagen då jag träffade Hannibal var han föräldralös.
Det var meningen att jag skulle träffa honom och hans syster -
- men han var ensam.
Hur träffade du honom?
Jag var hans fasters uppassare.
Mina föräldrar skickade iväg mig för att lära mig av lady Murasaki -
- när jag var liten.
Jag lärde mig av Hannibal med.
Han presenterar sig som en mentor, men det är lidande han tänder på.
- Jag lider inte. - Inte nu längre.
Du hade en strikt regel om att ta liv...
...och du bröt mot den.
Tänker du på det? Ser du för dig hur du dödar honom om och om igen?
Nej.
Jag ser dig.
Hur vet du att Hannibal är i Florens?
Botticelli.
Jag har aldrig varit till Italien. Jag väntade mig aldrig att åka dit.
Fåglarna äter tusentals sniglar varje dag.
Vissa av sniglarna överlever matsmältningen.
När de kommer ut igen så har de rest ut i världen.
I odjurets mage.
Jag hade snigelträdgårdar i min ungdom för att locka dit eldflugor.
Deras larver åt sniglar många gånger sin kroppsvikt.
Det var bränsle för att förvandla dem till ömtåliga och vackra varelser.
För snigelns olycka.
Sniglar följer sin naturliga bana, liksom de som äter dem.
Eldflugor lever väldigt korta liv.
Hellre vara sig själv trogen ett ögonblick än att inte veta om det.
Inte som Will Graham gör.
Insekter har ingen moral som de kan våndas över.
Will våndas över oundviklig förändring.
Nästan allt kan tränas till att motstå sina instinkter.
En vallhund attackerar inte fåren.
Men den vill det.
Will har nått ett stadium där moralen förstummar. Empati och ömsesidighet.
Ömsesidighet... Om vi håller koll på ingående och utgående avsikter -
- är Will Graham på väg att döda dig, eller så lurar du och dödar honom.
Det är ömsesidighet.
Ciao, bella.
Grazie.
- Varsågod. - Grazie.
Du har slutat använda din vigselring.
Och du har nyligen börjat använda din.
Min unga vackra frus ansträngningar har fått mig att gå ner fem kilo.
La vita nuova.
- Skild? - Nej, änkling.
Vi träffades här. Det är konstigt att vara i Italien utan henne.
- Vad hette hon? - Bella.
- Skål för Bella. - För Bella.
Jag tittar på henne och tänker på allt jag vill ge henne.
På hur du vill att hon ser dig.
Verkligen inte i mitt jobb på Cuestura.
Jag utför ärenden åt mina forna underställda.
Förhör i fall med saknade personer.
De njuter av att jag är i onåd.
Du var inte i Palermo på officiellt uppdrag.
- Det var inte du heller. - Nej.
Vet dina underställda på Cuestura att du utreder Hannibal Lecter?
Jag ska berätta för dem när jag vet att det är Lecter jag utreder.
- Du vet redan. - Jag måste vara säker.
Jag är utskämd och i onåd.
Det har fått dig att delta i ett spel som är olagligt.
Jag vet, för jag har spelat det spelet, och jag förlorade.
- Nu äter vi! - Jösses! Vad vackert.
- Pasta? - Ja, tack.
- Papardelle alla lepre. Säg det. - "Parpardelle..."
Inte "parpardelle". Det är papardelle.
- Papardelle. - Precis.
- Med lepre. - Tack.
En dukat bord från dr Hannibal Lecters hus.
Besticken är i silver från 1800-talet av märket Christofle.
Tallrikarna är franskt Gien-porslin från Tiffany's.
Bordsduken är bomullsdamast. Även den är från Christofle.
Man måste erkänna att den där mannen har fantastisk smak.
Det finns ett mönster i hans inköp, ett eko av hans liv i Baltimore.
Han gillar musik, vin och mat. Och han gillar dig.
Hur smakar du, dr Bloom? Säkert sött.
Du fick säkert smaka på honom med.
Om man spottar ut grejer är man en förlorare. Du verkar inte vara det.
Det första steget när man utvecklar smak -
- är att vara villig att lyssna på sin egen åsikt.
Men när det gäller mat och vin måste jag följa Hannibals exempel.
Ett kvitto från en florentinsk butik, Vera Dal 1926.
Två flaskor Bâtard-Montrachet.
Och tartufi bianchi.
Och ett till, och ett till, och ett till.
En gång i veckan i tre månader har en blondin köpt samma sak.
Due bottiglie di Bâtard-Montrachet e tartufi bianchi per favore.
Hon betalar alltid kontant.
Grazie.
Hon handlar åt Hannibal.
Bravo.
- Måste vi prata? - Nej.
Det är konstigt att prata så mycket.
Jag är inte van vid att höra röster utanför mitt huvud.
Jag hör röster från alla håll.
Under dina gnagande enformiga dagar -
- tittade du på sakers form -
- och det du höll på att bli?
Jag höll inte på att bli någonting.
Jag stod stilla...
...precis där han lämnade mig. Det var som taxidermi.
Urgröpt och fylld med något annat.
Inte någonting annat. Jag är inte lika formbar som du är.
Jag var våldsam när det var rätt att vara det.
Men jag tror att han gillar det.
Hannibal och jag gav varandra en upplevelse -
- vi kanske inte skulle ha fått annars.
Om du inte dödar honom så är du rädd att du kommer att bli honom.
Ja.
Man kan påverka genom andra sätt än våld.
- Dr Fell? - Ja.
Jag är kommissarie Pazzi från Cuestura di Firenze.
Jag undrade om ni någonsin har träffat er företrädare.
Jag har aldrig träffat honom, men jag har läst hans monografier.
Poliserna som letade i palatset letade efter nån sorts brev -
- som ett avskedsbrev eller ett självmordsbrev, men de hittade inget.
Enligt ryktet rymde han med en kvinna och pengarna.
Vad antar man när det gäller professor Sogliato?
Har ingen har hört av honom?
Ni kan ha varit den siste som talade med honom.
Er kollega, signor Albizzi, säger att ingen har talat med Sogliato -
- sen han tackade nej till er inbjudan till middag.
Han är den andra personen som har försvunnit från palatset.
Som varje bra utredare försöker ni vaska fram nåt ur omständigheterna.
Båda var ungkarlar.
De var respekterade akademiker med ordnade liv.
De hade lite besparingar, men inte mycket.
- Commendatore Pazzi? - Ja.
Jag tror att ni är från den kända familjen Pazzi. Har jag rätt?
Hur vet ni det?
Ni liknar en figur i er familjs kapell i Santa Croce.
Ja... Ja.
Det var Andrea di Pazzi som avbildades som Johannes Döparen.
Sen finns den mest berömda av alla Pazzis: Francesco.
Han försökte mörda Lorenzo den ståtlige i katedralen år 1478.
Ja, familjen Pazzi föll den söndagen.
Om ni hittar något, dr Fell...
Något som tillhörde den saknade mannen, kan ni ringa mig?
Givetvis, commendatore.
Vad gäller det?
Jag kanske har information om Hannibal Lecter.
- Vet ni var han är nu? - Jag tror det.
- Finns det någon belöning? - Varför har ni inte ringt polisen?
Kan belöningen under särskilda omständigheter betalas ut -
- till någon som inte brukar ha rätt att ta emot den?
- Pratar ni om prispengar för Lecter? - Ja.
Det är emot internationella konventioner att betala för mord.
- Ringer ni från Europa? - Ja. Jag säger inte mer.
Kontakta en advokat för att diskutera hur lagliga prispengar är.
Det finns en advokat i Genève. Ring honom och var ärlig.
Skulle ni vilja ha numret, sir?
- Sir? - Ja, ge mig numret.
Jag föredrar cembalons ljud och känsla. Den är mer levande.
Musiken kommer som erfarenheten. Den är plötslig och fullständig.
Pianot är som ett minne.
Idag är som ett minne.
Har du träffat kommissarie Pazzi förut?
När jag var ung.
Vi var båda svaga för Botticelli.
Vi möttes i Uffizi-museet under "La Primavera".
Vet han vad du är?
När jag mötte hans blick och stod nära honom -
- såg jag alla tecken på att han hade haft en uppenbarelse.
Och du är ändå här och kan berätta allt om det för mig.
Han måste vänta och tänka. Det är för tidigt att ge sig på bytet.
Han bestämmer sig för vad han ska göra.
Nån har satt ett pris på ditt huvud.
Som varningssystem fungerar prispengar bättre än radar.
Det får myndigheter att överge sin plikt och rusa efter mig privat.
Borde Rinaldo Pazzi göra sällskap med professor Sogliato och intendenten -
- nere i dammen?
Borde hans kropp hittas efter något som ser ut som självmord?
Nej. Rinaldo Pazzi är en Pazzi av den kända familjen Pazzi.
Kommissarien på Florens Cuestura måste avgöra vad hans heder är värd.
Vad är det värt att bli känd som mannen som grep Hannibal Lecter?
För en polisman är äran kortlivad.
Det är bättre att sälja mig.
Jag tycker om natten. Den är mer än ett stycke tid.
Det är ett annat ställe. Det är inte som där vi är under dagen.
Vi är inte som vi är under dagen.
Lite mer gömda, lite mindre sedda.
När livet är som mest drömlikt.
Varför letar du efter honom?
Vad hoppas du hitta?
Jag letar inte efter Hannibal.
Jag vet precis var han är.
Är han i Florens?
Ja.
Varför berättade du inte för mig att du visste?
Jag sa till dig...
...att det finns sätt att påverka utan att ta till våld.
Men våld är vad du förstår.
- Hej, Rinaldo. - Hallå.
Tack för att du hörde av dig.
Utan samarbete från medborgare som dig -
- skulle monster som Hannibal Lecter springa runt helt fritt.
Ska vi börja?
Ja. Jag betalar privat tre miljoner dollar för doktorn om han är vid liv.
Jag ställer inga frågor och garanterar att vara diskret.
I de villkoren ingår ett förskott på 100 000 dollar.
För att få förskottet måste du ge mig -
- ett identifierbart fingeravtryck från dr Lecter.
- Capito? - Ja, ja. Jag förstår.
Jag kräver ett färskt fingeravtryck på plats som inte har behandlats.
Det måste finnas på ett objekt som min självständiga expert granskar.
Jag vill inte skrämma doktorn, han kan försvinna.
- Då skulle jag inte få nåt alls. - Jag förstår.
Förstår du vad som kommer att hända Lecter?
- Du säljer honom till tortyr och död. - Det är jag medveten om.
Vi skaffar resten av pengarna när han levereras till oss vid liv.
Jag vill inte att dr Lecter är nära Florens när ni...
Jag förstår din oro. Han kommer inte att vara där. Hej då!
Du vet väl att Hannibal kommer att mörda honom?
Dr Fell?
- Buena sera, commendatore. - Buena sera, dottor Fell.
Är ni tillbaka så snart?
Med tanke på er utställning och vårt förra samtal -
- tog jag med något ni kanske vill se.
Tydligen hade Francesco di Pazzi den när han mötte sin skapare.
Min familjs skuld gjuten i järn.
Ett tystande "betsel".
- Får jag...? - Självklart.
En underbar släktklenod.
Jag är glad att ni kom förbi, för jag har en släktklenod åt er.
Jaså?
Under figuren står ett namn. Ser ni vad det står?
- Pazzi. - Det är er släkting, Francesco.
Han hänger utanför palatset.
I den här illustrationen hänger hans inälvor utanför.
Det ryktas att Francesco förleddes av 30 silvermynt från påvens bankir.
Det är svårt att se, men här bet ärkebiskopen honom.
Hans ögon var vilda när han kvävdes -
- med ärkebiskopens tänder fastlåsta i Pazzis kropp.
På tal om ett besläktat ämne så måste jag erkänna -
- att jag har övervägt samma sak.
Tack.
Han sa att han skulle vara hemma vid det här laget.
Vad har han gjort?
Hör ni mig, signor Pazzi? Andas in djupt medan ni kan.
Rensa tankarna.
Jag har inte ätit en tugga på hela dagen.
Förresten, din lever och dina njurar skulle passa till middag på en gång.
Till och med ikväll.
Men resten av köttet bör hänga svalt i minst en vecka.
Jag såg inte väderprognosen. Såg du den?
Jag antar att det betyder nej.
Om du berättar det jag vill veta så kan jag gå härifrån utan att äta.
Jag ställer frågorna, sen får vi se.
Du kan lita på mig.
Jag antar att du har svårt att lita på folk, för du känner dig själv.
När polisen inte kom visste jag att du hade sålt mig.
Var det Mason Verger du sålde mig till?
Tack.
Jag ringde numret på hans hemsida med efterlysningar på skoj en gång.
Har du berättat för nån på cuesturan om mig? Var det ett nej?
Ursäkta mig.
- Pronto. - Kommissarie Pazzi.
Jag heter Alana Bloom. Jag känner er välgörare.
Hej, Alana.
Tyvärr så är kommissarien upptagen.
- Är han död? - Jag skulle gärna prata med dig...
...men just nu är det inget bra tillfälle.
Trevligt att höra din röst.
Så, commendatore, vad tycker ni?
Inälvorna inuti eller utanpå?
Utanpå, tror jag.
Hej, Jack.
Fick du mitt brev?
Jag beklagar verkligen det som hände Bella.
För henne måste natt och dag ha varit samma sak i slutet.
När hon inte längre kunde röra sig eller tala, talade du för henne?
Jag tänker mig att du kunde ge all medicin Bella behövde om natten.
Övade du på att ge sprutor med en apelsin, Jack?
Vilken medicin gav du henne i slutet?
Var det för mycket?
Precis lagom?
Jag tog Bella från döden, och du tog henne till den.
Tar du mig dit, Jack?
Hur kommer du att känna dig när jag är borta?
Levande!
Översättning: Aino Bergh www.btistudios.com